Дві збірки листів Київського митрополита Арсенія Могилянського 1762—1766 років: особи, події, символи і жести. Частина 2. Листування зі світськими діячами - Ульяновський В. І., Ульяновський В. І.; Короткий В. А., Короткий В. А. (Рукописна та книжкова спадщина України, 2025)
Мета роботи. На підставі корпусу листування Арсенія Могилянського за 1762—1766 рр. показати різницю проявів особистості митрополита щодо персон різного ступеня наближеності та значущості длянього, з особливою увагою до фактів емоційного зв’язку (через спеціальні звороти, терміни, інтимні подробиці змісту, дари); розкритипроявлені й не проявлені символи та жести в епістоліях преосвященного Арсенія і його адресатів. Методологія. В основу методології покладено сучасні розробки в епістології, «історії повсякдення», «інтелектуальній історії» та «історичній антропології». Новизна. У дослідженні уведено в науковий обіг корпус листів, з яких лише кілька булиопубліковані раніше. Через призму листування виявляються риси характеру, інтереси, інтелектуальні інтенції, сакральні і речові пріоритети Арсенія Могилянського. Вперше розглядається символіка пов’язаних з ним сакральних і світськихречей та артефактів, словесна жестова система ієрарха Церкви. Висновки до ч. 2. Улистуванні зі світськими особами Арсеній Могилянський відстоював канонічне правокерування церковними структурами Київської єпархії лише митрополитом, м’яко заперечуючи намагання деяких світських керманичів диктувати свої вимоги (КирилоРозумовський). Стосунки преосвященного Арсенія із запорожцями (кошовий ПетроКалнишевський) та козацькою елітою (військовий суддя Павло Головатий) були найбільш тісними з-поміж усіх світських осіб. Це виявлялося в особливих дарах з обохсторін, підборі ікон та мощей як митрополичого благословення й молитовних практик. При цьому лінія «духовний глава — віряни» діяла як на етикетному, так і на персональному рівнях. Форми й жести сакрального світу Арсенія Могилянського особливо проявилися в шануванні та пропаганді ним святинь Софійського собору. В усіх випадках листування митрополита зі світськими діячами він діяв винятково як архієрей,людські прояви якого «заховані» за символікою слів, дарів, жестів 1.